Řecko 1965
Jacqu, Jacqu! Rychle, pojď!
- Svítí to! Svítí to! - Rychle, Jacqu!
- Svítí to tam u mola! - Rychle!
Tam, tam! Podívej, Jacqu?
- Svítí to! - To je mince.
- Je moje! Já ji viděl první! - Nelži! - Ty nelži!
Okay, nechte toho, vylovím ji. Rozdělíme se o ni.
Mince nejde rozdělit. To je hloupost. Je moje. Já ji uviděl.
Má pravdu. Jsi hloupý.
- Koupíme si za ni něco a rozdělíme se. Okay? - Okay.
- Okay? - Okay.
Můžete se přestat hádat? Viděl jsem ji.
Taky jsem ji viděl.
Dobrá, tak ty jsi ten Francouz?
Jaké to je být malým Francouzem?
Dobrý.
Nebudeš mít nic proti tomu, když ji vylovím já?
Ne.
- Kdybys měl, řekl bys mi to, že? - Ano.
Dobře.
Roberto...
Počítej.
Jedna...
Dva...
Tři...
Čtyři...
Pět...
Šest...
- Sedm... - Bravo, Enzo! Bravo, Enzo!
Čí je teď?
Ty jsi ji viděl, ale já ji vylovil.
- Roberto, jak dlouho? - Šest.
Vrátím ji zpátky do vody.
Potopíš se, když budeš rychlejší, je tvoje.
Bravo.
Enzo, Enzo, viděl jsem ji první. Rozdělíme se?
Mince nejde rozdělit, hlupáku!
Jacqu!
Je to mince, co se tak leskne?
Ano. Je to mince.
Vylovím ji pro vás, otče.
Vylovíš ji pro chudé.
Otče?
Otče!
Je čas vstávat, Jacqu.
Sakra.
Enzo!
Jacqu!
- Neměl by ses potápět každý den. - Taky bys neměl jíst každý den, Jacqu.
Neboj se, když jsem unavený...
pomůžou mi mořské víly.
Hej, viděl jsi někdy mořskou vílu?
Ne.
Já ji viděl.
Chceš vědět, kde?
Proč se nezeptáš?
Na co?
Kde jsem viděl mořské víly.
Proč se nikdy na nic neptáš?
To já se ptám vždycky na všechno.
Jsme tu jako dva blázni. A teď si povídám sám se sebou.
Zeptej se mě na něco!
Proč máma odešla?
Pumpuj.
Tvoje matka neodešla.
Musela se vrátit do Ameriky, i tak.
Tam je její domov.
Ženy už jsou takové...
nepředvídatelné...
jako moře.
Sakra! Ne!
Pomoc! Jacqu!
Ne! Voda! Voda!
Pomoc! Nemůžu dýchat!
Ne!
Tati! Tati! Tati!
Počkej! Zůstaň, Jacqu!
Jacqu!
Sicílie 1988
Pane Molinari?
Ano. Jak se to stalo?
Z firmy mi nařídili vylovit z vraku všechno, co se dá.
Takže se potápěči zkoušeli dostat se k motorům, ale loď se otočila!
Hele, jsem v prdeli!
Dívej!
Můžete pomoct?
Kolik jich tam je?
Jen jeden.
Dodali jsme mu dost kyslíku, ale nemůže dost dobře dýchat.
Vytáhněte ho odtamtud co nejrychleji!
Deset tisíc...
Lir?
Dolarů.
Hej! Počkejte chvíli...
Nemůžete mi tohle udělat v takovéhle situaci.
Okay, řekni mi...
Jak moc je pro tebe cenný život člověka?
U nás ve vsi máme takové pořekadlo.
Jak to bylo?
Nepamatuju si.
Co říkalo?
Zapomeň na to.
Enzo!
Sila, co?
Teď máme trochu času. Vypíšete mi šek?
Jak dlouho vydrží?
Můj bratr je mistr světa.
Podepiš.
Bravo! Bravo!
Díky! Bravo!
Hej! Počkejte!
Počkejte chvilku! Počkejte, pánové! Hej!
Hej, díky.
Doopravdy. Vážně.
Rádo se stalo.
Enzo, co uděláš s tolika penězi?
Dám nastříkat auto.
Ale to ti Giuseppe udělá za 25 dolarů.
Tak ho dám ještě navoskovat.
Enzo, vážně, co si koupíš?
Růže pro mámu. Šaty pro Angeliku.
A tobě oblek.
Ale nejvíc ze všeho...
Ano?
Chci najít Francouze.
Najdi mi Jacqa Mayolu.
Jižní Amerika
Ahoj...
Jste doktor Lawrence?
Ne, jen jeho asistent.
Vítejte v Peru.
Děkuji.
Prosím.
Něco na rozehřání?
Ano, prosím.
Čaj nebo whisky?
Oboje.
Neviděla jsem náhodou před chvílí chlapa v červené kombinéze a s brýlemi?
Správně.
Je tu člověk z pojišťovny.
Konečně.
Joana Bakerová.
Pěkná cesta?
Jsou to už tři týdny od té nehody. Už jsme byli nesví.
Franku, neměl bys tam jít? Už jde do vody.
Dobře.
První potopení, dvě minuty.
Kdo...
Kdo to je?
Mayola.
Jacques Mayola.
Tak to jsou ty vaše experimenty? Házení lidí do zamrzlého jezera?
Spadla tam dodávka.
Nemáme vybavení na vylovení zařízení.
Chtěla bych si promluvit s řidičem.
Budete muset počkat do jara, až roztaje.
Fakt ho posíláte pod ten led?
Není otrokem, vězněm nebo něco takového, že?
Moje milá, věda si žádá své.
Jak nebude dýchat?
Nebude.
Poslouchejte...
To je tlukot jeho srdce.
Slyšíte, jak se zpomaluje?
To je neuvěřitelné.
Máme ho na monitoru.
Poslouchejte tlukot jeho srdce.
Neuvěřitelné.
Všechna krev se koncentruje v mozku. Nemůže už ani cítit končetiny.
Tento fenomén se pozoroval dřív jen u velryb a delfínů...
Dosud...
Jak to dělá?
Nevím.
Neměl by mu někdo přinést deku nebo něco?
Kávu?
Známe se...
Potkali jsme se před pár minutami...
V jezeře?
Ne, v chatě.
Tak to musel být někdo vám hodně podobný.
Díky.
Nemáme moc času.
Dárek.
Děkuji.
Otevřeš ho?
Zdržíš se dlouho?
Ne.
Kde bydlíš?
V New Yorku...
Moc mě těšilo.
Pěkné...
Mě taky...
Bude to jen pět minut.
Klaune...
To je lama...
Darjelingu...
Chyběli jste mi, lajdáci.
Jacqu, příteli...
Jak se máš?
Enzo?
Když jsme se viděli naposledy, tak jsi plaval. O 20 let později stále plaveš.
Co tu děláš?
Trénuješ?
Ano.
Dobře.
Sleduj můj oblek...
Pěkný, že?
Víš, že jsem mistr světa?
Ano. Vím.
Za 10 dní bude v Taormině mistrovství světa.
Buď mým hostem.
Tvůj lístek.
Proč?
Jsem si jist, že mě toužíš porazit.
Ty jsi nejlepší, Enzo.
Uvidíme se tam.
Vyměnila jsem zámky, hajzle!
Sally! To jsem já.
Kde jsi byla?
V Peru.
Vykradli nás.
Vzali televizi, novou věž.
Vzali prsten po babičce.
Nesnáším New York.
Nesnáším ten byt.
Nesnáším tebe.
Jaká byla cesta?
Bylo super. Bylo to...
zajímavé.
A zima.
Máš jeho fotku?
No, vlastně...
Co to, sakra, je?
Tlukot jeho srdce.
Udělám kávu.
Sporák nevzali.
Měl nejkrásnější oči.
To je směšné.
Bylo to jak v pohádce.
Znáš Francouze. Jsou to velmi romantičtí lidé.
On není Francouz. Je to Američan. Jeho matka byla Američanka.
Posloucháš ty vůbec, co ti povídám?
Jo. Poslouchám celou noc.
Přijde mi, jak by ses zamilovala.
Ale všichni vědí, že nic takového jako láska na první pohled není.
Snědlas všechnu zmrzlinu.
To je dobré. To je moc dobré! Moc dobré!
Moc pěkné...
Bohužel, nekompletní.
Joano...
Co?
- Nenudím tě náhodou? - Ne, samozřejmě, že ne.
Fakt ne. O čem jsi mluvil?
Povídám, že ty papíry jsou nekompletní.
Radši se vrať za Lawrencem a podívej se na ty dokumenty.
A nenech se obalamutit, že jsou v šuplíku pod ponožkama.
Ten chlap byl opravdu zmrazený?
Jako Pepsi Cola.
Mají ho na tam odstaveného do jara.
Je fajn, že jsem tam nejel.
Nic neslyším!
Povídám, že papíry jsou v autě v šuplíku.
Ano. Poslouchej, jdi do kanclu a pošli mi co nejrychleji ty kopie.
Nemůže vám dát nové vybavení, dokud jsou papíry nekomletní.
Dobře. Odešlu je koncem týdne.
Paráda. O jednoho spokojeného pojišťováka víc. Díky.
- V pořádku. Nashle. - Doktore Laurenci?
- Ano? - Nevíte, co se stalo...
kde bych mohla najít toho vašeho potápěče Jacqa Mayolu?
Co vím, tak posledně byl v Taormině...
na mistrovství světa v potápění.
Na Sicílii.
Na Sicílii?
Duffy? Máme velké problémy na Sicílii.
- Jak to? - Oh, Bože, mafie...
Mafie. Cosa Nostra. De Niro, Coppola, Pacino. Neměli jsme...
- Neměli jsme podepisovat tu smlouvu. - Co se stalo?
- Ty dokumenty jsou falešné. - Ne.
Ano. Notář to podělal.
Má stejný podpis jako pojištěnec.
To není možné!
Ale je! Musíme tam co nejrychleji někoho poslat.
Když jim dokážeme podvod, můžeme z toho ještě vycouvat.
Mám plán. Za čtyři hodiny letí letadlo do Říma...
a odtamtud je to už blízko na Sicílii.
Zavolám Cordozu. Ať nás z toho vytáhne.
Ne! Už jsem mu volala. Jeho syn má zítra BarMitswah.
- Do háje s jeho synkem! - Já pojedu.
- Opravdu? - Ano, pojedu.
Díky. Myslel jsem, že mluvíš španělsky.
Italsky je skoro stejné jako španělsky.
Díky moc.
Mayol, Mayol, Mayol. Není tu rezervace na toto jméno.
- Jste si jist? - Stoprocentně, pane.
- Je tohle hotel San Domenico? - Ano, už 127 let.
Opatrně s tím autem. Nedávno ho nastříkali. Hraběnko!
Giacomino, můj příteli, můj bratře!
Tak. Rozhodl ses k nám připojit. Slušně si vedeš.
Pamatuješ si mého mladšího bratříčka, Roberta?
- Čau. - Čau, Roberto.
- Jaký máš pokoj? - Nemám žádný pokoj.
Nemáš pokoj? Paolo?
Co to slyší moje uši?
Já osobně volal a rezervoval jsem pokoj pro mého dobrého přítele Jacqa Mayolu.
A ty s ním jednáš jako s cizincem?
- To je v pořádku, Enzo. Podívám se jinde. - To není jen Jacques Mayol...
velmi výjimečný přítel...
ale i jeden z nejlepších potápěčů na světě!
A ty ho vyhazuješ!
Zešílel jsi nebo co?
Hlupáku!
Nech toho, Enzo. Najdu si něco jiného.
Vem si můj. Já si vezmu pokoj hraběnky.
Říkala mi, že jde na hřbitov.
Bude jí tam mnohem líp.
Jsem rád, že jsi tady.
Tak. Určitě máš po tolika letech plno otázek.
- Mám pravdu? - Ano. Plno otázek.
Tak se ptej.
Nevím, kde začít.
- Jsi ženatý? - Ne, ne, ne.
Ne.
Kvůli matce.
Je to nějaká kletba, moje matka. Tornado.
Byl jsem jeden týden zasnoubený.
Potom byla máma tak zlá, že makaróny lítaly po stěnách.
Takže nejsi ženatý.
Lépe pro tebe.
Hraješ si jako já. Holka v každém přístavu?
- Samozřejmě, jsme přece chlapi. - Svatá pravda!
Ale i tak jsem slyšel lidi kteří povídají, že ses proměnil v rybu.
Tak lidi povídají?
To není důležité. Žertoval jsem!
Vsadím se o hodinky, že ji dostanu dneska večer do postele.
Ahoj.
- Znáte se? - Ano.
Enzo Molinari. Těší mě.
Joana Bakerová. Těší mě. Jaká náhoda.
To není možné. Jak je ten svět malý.
To není možné. Prostě tomu nemůžu uvěřit.
Sednete si s námi?
Ano, díky...
- Doufám, že neruším? - Ne, ne. Emilio! Rychle!
- Byla jsi v hotelu? - Ne, všechny už jsou obsazené.
Ale doporučili mi pokoj ve městě. Říkají, že celá Taormina je obsazená.
Je mistrovství světa ve volném potápění. Tak se zdá, že jsem mistrem.
Co děláš na Sicílii?
Pojistná událost. Vzala jsem si pár dní volna, abych poznala ostrov.
Není na světě hezčí místo než Sicílie.
Spaghetti del mare pro nejlepšího pojišťovacího agenta.
Ne, ne, děkuji. Chtěla bych jen kávu.
Měla bys to zkusit. Je to dobré..
Dobře...
Jak už jsem říkal...
jsem mistrem světa v potápění.
Je to ten nejvíc chlapácký sport na světě.
Třeba přiznat, že když se díváš na chlapa skákajícího...
do hlubin moře, všechny jeho svaly tvoří dokonalou harmonii...
Enzo!
- Co? - Máma.
Zabije mě, když uvidí, że jím špagety v restauraci.
Jez!
Mama!
Mama, Roberto a výtah... Není toho málo?
Jen káva. Zítra se potápím. Pamatuješ na malého Jacqa?
Jacques Mayol. Jeho přítelkyně, Joana.
Pěkná, že?
Spaghetti del mare.
Děkuju moc.
Mám hlad.
Dobré...
Američanka?
Tady to je.
Super.
Takže teď budeš mít víc práce?
Nevím.
Proč?
Protože...
Nevím. Myslela jsem...
Budeš... Závody. Rozhovory.
Takové závody vyžadují velkou koncentraci.
Že?
Jo.
Už ty kufry můžeš položit.
Díky.
Jacqu, Joano! Musíme se připravit na dnešní ceremonii.
Tahiťan je novým mistrem světa.
Jsem unavený. Necítím se nejlépe.
Roberto, sako.
- Tohle? - Ano.
Skvělé.
A co boty?
Velmi hezké.
- I tak. Určitě nemáš jiné? - Ne.
To je opravdu skvělé.
- Ahoj. - Ahoj.
Dámy a pánové, prosím o pozornost.
Pan Andre Bonnet...
Předseda Mezinárodního výboru mistrovství světa v potápění...
má tu čest předat tuhle trofej novému mistru světa ve volném potápění.
Dnes odpoledne náš nový mistr světa dosáhl...
neuvěřitelných 94.5 metrů.
Hrdina jednoho dne.
Pane předsedo, pokud pan dovolí...
Nový rekord světa. Skvělé.
Budu se mít zítra o co snažit.
- Bylas někdy na Tahiti? - Ne.
Vezmu tě tam někdy. Budeme se slunit. Ty uděláš rybu.
Budeme se milovat pod palmami.
A co kdybys ji udělal ty?
- Zapomeň na milování... - Promiňte.
Vypadá divně, že? Jako děcko, které se teprve naučilo chodit.
- Znáš ho dlouho? - Odjakživa.
Bydleli jsme na jednom ostrově v Řecku, když jsme byli malí.
Jaký byl, když byl malý?
Malý, velmi malý.
Samozřejmě v porovnání se mnou.
Rozumím, Enzo. Ty jsi byl určitě výjimečné dítě.
Přesně.
Jsi do něj tak zahleděná, Joano, že nevidíš pravdu.
Nepřemýšlej o něm jako o člověku.
Je z jiného světa.
A z jakého světa jsi ty, Enzo?
Z Itálie...
A teď vás, přátelé, zvu k bazénu na drink.
Dnes u oběda ses mě ptal, jestli mám nějaké otázky.
Určitě by ses rád něco dověděl o ženách?
Jsou to nejdůležitější?
Ne.
To záleží...
Časem se stanou.
Co bys o nich chtěl vědět?
Všechno.
Všechno o čem?
O všem.
S mámou, Robertem a Alfredem se celý den hádáme a řveme na sebe.
Ale ne s Angelikou. Ona hned brečí.
Ale všechno nakonec končí objetím a polibky.
Dovedeš mi to vysvětlit?
Přesně o to jde i v lásce.
Je jako vřed na zadku...
ale drží nás to spolu.
Velká...
a pěkná...
rodina.
- Enzo. - Ano?
Musíme odvolat závody.
Proč?
Protože tě porazím.
Slyšelas ho?
Co?
Dívá se mi do očí jako nějaká opilá zlatá rybka...
a říká: Protože tě porazím.
Ale přesně proto tu jste.
Jen ji poslouchej. Proto tu přeci jsi.
Je tu proto, aby prohrál. Proto tu je.
Za prvé, jsem neporazitelný.
Za druhé...
- Kolik ti je? - O dva roky míň než tobě.
A jak jsem říkal, za druhé, jsi moc chudý.
Máš malé plíce.
Pořád nerozumím, jak se můžeš potápět bez úrazu.
Velikost plic s tím nemá co dělat.
Na jak dlouho zadržíš dech?
Déle než ty.
Uvidíme.
Hej! Opatrně! Ježíši!
Díky.
Zbláznili jste se?
- Pomůžu ti. - Kdo vyhrál?
Vyhrál co? Cenu největšího magora? Byla to remíza.
Hrajete si jako dvě přerostlé děti.
Mohl jsi tam umřít.
Nehýbej se. Rozkolíbeš loď.
Naštěstí jsem vás zachránila.
Moje peněženka.
Je tady.
Ne, ne, ne. Chci ti něco ukázat. Podej mi ji.
Sedni si.
To je moje rodina.
Co je to za člověka...
s takovou rodinu?
Klid.
Už je dobře.
Enzo!
Doktoři tě hledají, Enzo.
Vždyť medituji. Ne?
Jacques si dává před startem dvě hodiny jógy. .
To mně stačí pětiminutový chrupec!
Pane Molinari...
Je mi líto, ale nemůžete se potápět v takovém stavu.
Co o tom můžete vědět? Nic.
Moře je moje.
Vím, kdy je na mě připravené a kdy ne.
A dnes je!
Rozumíš?
Můžete se potopit, ale je to na vaše triko.
Jedna minuta.
Tři, dva, jedna...
Tvoje šortky mi jsou velké.
Kde jsou?
Děkuji...
Kde jsou všichni?
Nejsou tu.
Něco tu nehraje.
Je to nanic.
Co se stalo?
Nerozumím tomu.
Trénovali jsme dva dny.
Nechtějí jíst. Nechtějí vystupovat.
Od té doby, co jsme k nim dali toho nového.
Pro dnešek konec.
Ta je nová.
Jak víš, že je to samice?
Podle toho, jak se pohybuje.
Pomoc!
Jacqu, pomoz mi.
Nestarej se. Vzal jsem si jen, co je moje.
Dárek.
Dneska pořádáme večírek jen pro zvané.
V 8:00 na mém pokoji.
Pane Roberto, řekněte bratrovi, ať neblázní.
Všichni na něho nahoře čekají.
Nemůže přijít. Je indisponován.
Mám zavolat doktora?
Ne, možná ona něco zkusí.
O, pane Mayol, pomozte nám.
Odmítá si převzít medaili a všichni na něho čekají.
- Udělám, co se dá. - To je od vás milé.
- To jsem já, Jacques. - Jacqu!
Příteli, vejdi.
Pane Molinari, dovolíte, abych vám připomněl,...
jak důležitá je vaše účast na slavnostní ceremonii pro tisk...
Můj bratr vám snad řekl, že jsem indisponován.
Měl bych tam být? Nemůžu si dovolit oddech?
Tak teď jděte za novináři a řekněte jim, že velký Enzo Mollinari...
unesen svým rekordem 100 metrů...
není ve stavu převzít svou medaili, protože je...
Protože je...
- Indisponovaný. - Bravo.
- Jacqu, příteli! - Proč si nechceš převzít medaili?
Protože tu jsou k jídlu špagety al dente!
Řekni mi, až budeš vědět.
Jsem ještě tady. Je špatně slyšet.
Je to skoro všechno zrovna... Dva, možná tři dny.
Ale...
Ne, jsem v restauraci. Co?
Dobře, zavolám ti. Slibuju. Zítra.
Okay.
Ano!
Moje kancelář v New Yorku. Mají tolik práce.
Musím toho ještě tolik udělat.
- Je to dobré? - Chceš trochu?
Dobrou chuť...
Díky.
O co jde?
Můžu tě o něco poprosit?
Snad nechceš ukrást delfína?
Ne, vždyť jsem ti říkal, že ho jen přemisťujeme.
Pomáháme mu se odtud dostat.
Ano.
Dobře.
Schody!
Nezdržuj se. Má tolik vody, kolik potřebuje.
V pořádku, povedlo se. Vracíme se na večírek.
Jacqu!
Pět minut, Enzo. Dobře?
Tak dobrou noc.
Dobrou noc.
- Dobrou noc, Jacqu. - Dobrou...
Nepotřebuješ nosítka? Že bych je vzal s sebou...
- Víš co? - Co?
Nejen delfíni se časem mohou cítit nešťastně.
Jacqu, můžu se dívat, jak se zítra budeš potápět?
Jo...
Dobře...
Ty se opravdu musíš o ženách ještě moc učit .
Co je to za lidi?
Lékaři.
Potápí se do 60 metrů.
A oni?
Ten potápěč se potopí do 100 metrů.
Dýchá směs helia a kyslíku.
Stlačený kyslík je příliš nebezpečný.